Незважаючи на те, що території природно-заповідного фонду мають тенденцію до збільшення, їх частка в Україні є недостатньою і продовжує залишатися значно меншою, ніж у більшості країн Європи, де площі, зайняті природно-заповідними територіями, становлять у середньому 15% території. На сьогодні у Київській області налічується 238 територій та об’єктів природно-заповідного фонду загальною площею 344,9 тис. га, що складає 10,41% від адміністративної площі області. В історії розвитку мережі ПЗФ Київської області були періоди як створення територій, що охороняються, так і їхнього знищення, перш за все, через політику влади та її ставлення до охорони природи. У 2020 році природно-заповідний фонд Київщини збільшився на 10 нових територій і об’єктів на загальну площу понад 419 га.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
Створення територій та об’єктів природно-заповідного фонду можна вважати найефективнішим важелем у процесі охорони природних екосистем, унікальних природних територій, ландшафтів та рідкісної флори та фауни, та й загалом збереження національного багатства України. Разом із тим, необхідно удосконалювати й законодавство, що ефективно захищало би заповідники. Перші законодавчі акти про охорону природних багатств на території України були видані за часів Київської Русі. Так, “Руська Правда” Ярослава Мудрого визначала відповідальність за незаконний відстріл бобрів і деяких рідкісних видів птахів, а за наказом князя Данила Галицького було створено великі заповідники у межах сучасних Біловезької (Білорусь) та Уманської пущ (Україна), які й сьогодні є природоохоронними територіями. Найдавніший прецедент законодавчого відстоювання охорони природи в Україні – судова справа жителів Білої Церкви проти воєводи Івана Даниловича, який для потреб виробництва поташу почав вирубувати ліси. А це було ще у 15 столітті!
Законодавство є, але воно, на жаль, не завжди ефективне у протидії тим, хто прагне нажитися на знищенні заповідних зон. Правові основи створення, організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об’єктів визначають Закони України: “Про природно-заповідний фонд України”, “Про охорону навколишнього природного середовища”, “Про рослинний світ”, “Про тваринний світ”, “Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України” та іншими нормативно-правовими актами.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
Відповідно до Закону України “Про природно-заповідний фонд України” природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об'єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. Крім того, Закон визначає, що території та об’єкти ПЗФ поділяються на природні території та об’єкти: природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам’ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об’єкти – ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам’ятки садово-паркового мистецтва.
Окрім того, існують затверджені Міністерством екології та природних ресурсів України Методичні рекомендації щодо розроблення проєктів створення природних територій та об’єктів природно-заповідного фонду України (Методичні рекомендації). Документ регулює та описує уніфікований підхід до розроблення та затвердження проєктів створення природних територій та об'єктів природно-заповідного фонду.
Водночас, на створення національних природних парків, а ще більше – на їхнє подальше утримання потрібні чималі кошти. У зв’язку із недостатнім фінансуванням багато заповідників залишаються у незадовільному стані. Розробка проєктів організації території, утримання штату (подекуди дуже дороговартісного), утримання та реконструкції — все це дорого та часто виглядає (і є по факту) жахливим. На жаль, в Україні ще не сформований середній споживач рекреаційної “продукції”, а для створення пристойного сервісу з метою залучення туристів (в тому числі іноземних) у наших національних парках практично нічого не робиться. На жаль, окремі екологічно-освітні стежки та науково-пізнавальні маршрути залишаються фіктивними, лише на папері. Окрім того, трапляються непоодинокі випадки зміни землекористувача (і землевласника) земельної ділянки, на якій розміщуються заповідні об’єкт або територія. Такі суб’єкти здійснюють “заповідний менеджмент” у своїх приватних інтересах, а відтак, вплив на складові природно-заповідного фонду стає безсистемним. Тут регуляція відсутня взагалі.
Як голова постійної комісії Київської обласної ради VIIІ скликання з питань екології, природокористування, водних ресурсів, мисливства, ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інших надзвичайних ситуацій, відмічу, що площі природно-заповідного фонду Київщини необхідно постійно розширювати та удосконалювати. Для цього існують усі передумови. Так, об'єкти ПЗФ можуть використовуватися у короткостроковому відпочинку, бути рекреаційними ресурсами під час пішохідного, велосипедного або кінного туризму, стати основою при прокладанні унікальних оглядових або тематичних маршрутів. Розширювати території природно-заповідного фонду потрібно, насамперед, за рахунок ділянок, які менше змінені господарською діяльністю людини або територій, на яких трапляються види рослин і тварин, що занесені до Червоної книги.
Зроблю все можливе, аби профільна комісія працювала ефективно в цьому напрямку та якісно виконувала поставлені завдання та повноваження. Роман Титикало, адвокат, керуючий адвокатського бюро "Титикало та партнери", Заслужений юрист України, депутат Київської обласної радиКиевVласть
Голова Томашівської громади (Фастівський район) Олена Пашун (на фото) в 2020 році заробила понад 350 тис. гривень. Це дещо більше, ніж роком раніше. І вона, і її чоловік володіють декількома чималенькими земельними ділянками.
Про це KV стало відомо з електронної декларації Олени Пашун за 2020 рік.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
Згідно декларації, на посаді Томашівського сільського голови Олена Пашун заробила торік 352 тис. 122 гривні. Ще 4127 гривень вона отримала від надання майна в оренду. 2566 гривень задекларувала як "суму шкоди, завданої внаслідок аварії на ЧАЕС.
Її чоловік Михайло Пашун, за даними документа, отримав 91 тис. 902 гривні зарплати в КП "Злагода", 24 тис. 994 гривні від надання майна в оренду, 37 тис. 547 гривень пенсії, 6043 гривні соціальної допомоги та 5102 гривні "чорнобильських" грошей.
За доньною сільської голови Анною Пашун задекларовано 56 тис. 617 гривень зарплати в ГО "Регіональний рух "Час змін".
Грошових активів, які належали б голові чи комусь з її родини, у декларації не вказано. Але є інформація про кредит на чоловіка на суму 44 тис. 801 гривню.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
У власності в Олени Пашун земельна ділянка (10 тис. кв. м) і у спільній з родичами власності житловий будинок (118,6 кв. м) у Томашівці.
Її чоловікові належать земельні ділянки площею 24 тис. 64 кв. м, 4141 кв. м і 2500 кв. м у Томашівці, а також площею 700 кв. м і 1995 кв. м у Ярошівці (в тому ж районі).
В декларації зазначений об'єкт незавершеного будівництва – веранда (18 кв. м) у Томашівці (записано на чоловіка).
Михайлу Пашуну також належать два легковика (ВАЗ 2109, 1991 року випуску, та KIA CEE'D, 2007 року) і один вантажний автомобіль – ЗІЛ-ММЗ 45021.
Для порівняння: у 2019 році Олена Пашун як сільський голова заробила 316 тис. 822 гривні; 4127 гривень доходу отримала від надання майна в оренду; отримала 2566 "чорнобильських" гривень.
Чоловік голови на тому ж місці роботи, що і в 2020-му, задекларував 52 тис. 927 гривень, 35 тис. 340 гривень – пенсії; 24 тис 994 гривень заробив на оренді; 5102 гривні йому виплатили "чорнобильських".
Також і донька, як і пізніше, працювала в громадській організації (річна зарплата – 19 тис. 500 гривень).
У 2018 році, згідно декларації за той рік, очільниця Томашівської сільради отримала 207 тис. 190 гривень зарплати; 4124 гривні заробила від надання в оренду майна; отримала 2566 гривень "чорнобильських" грошей.
Зарплата її чоловіка склала 52 тис. 927 гривень; плата за оренду – 24 тис. 994 гривні; 35 тис. 340 гривень – пенсія.
Як і пізніше, ніхто з родини Пашун за 2018 рік заощаджень не задекларував.
Читайте: Зарплата Дмитрівського сільського голови Тараса Дідича у 2020 році збільшилась, проте не суттєво
Читайте: Голова Білогородської громади Антон Овсієнко торік отримав майже 100 тис. гривень зарплати
Читайте: Ташанський сільський голова Вовчанівський заробив торік майже 400 тис. гривень
Читайте: На посаді голови Зазимської громади у 2020 році Віталій Крупенко заробив більше півмільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Цибліської громади Олександра Палагути у 2020 році зросла втричі
Читайте: Зарплата голови Студениківської громади Марії Лях у 2020 році склала майже півмільйона гривень
Читайте: Сумарний дохід голови Пристоличної громади Миколи Каськіва у 2020 році склав 904 тис. гривень
Читайте: На посаді голови Золочівської громади Олександр Лазаренко у 2020 році заробив більше, ніж в 2019 на посаді Гнідинського сільського голови
Читайте: Сумарний дохід голови Дівичківської громади Олександра Слюсара у 2020 році склав 286 тис. гривень
Читайте: Голова Вороньківської громади Любов Чешко у 2021 році придбала квартиру за півмільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Фурсівської громади Сергія Шаравари у 2020 році зросла на 102 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Медвинської громади Ігнатія Сергієнка у 2020 році склала 24 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Чабанівської громади Олександра Киризлієва у 2020 році збільшилась на 90 тис. гривень
Читайте: Дохід голови Кожанської громади Володимира Сажка у 2020 році склав більше мільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Калинівської громади Юлії Олексенко у 2020 році зросла, проте не суттєво
Читайте: Голова Володарської ОТГ Олександр Ференець переписав свої компанії на сина
Читайте: Роман Засуха на посаді голови Гребінківської ОТГ в 2020 році заробив понад 90 тисяч гривень
Читайте: Зарплата голови Рокитнянської ОТГ Юрія Богданова в 2020 році зросла майже на 100 тисяч гривень
Читайте: Зарплата голови Ставищенської ОТГ Леоніда Джужика в 2020 році склала 28 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Згурівської громади Василя Цвика в 2020 році склала 15 тис. гривень
Читайте: За перші півроку Юрій Плакся на посаді голови Калитянської громади заробив 50 тис. гривень
Читайте: Голова Баришівської ОТГ Олександр Вареніченко в 2020 році заробив менше, ніж в 2019 році
Читайте: Голова Великодимерської ОТГ Анатолій Бочкарьов в 2020 році заробив більш ніж півмільйона гривень
Читайте: За 2020 рік на посаді голови Калинівської громади Вадим Булкот заробив 66 тис. гривень
Читайте: Голова Бородянської громади Олександр Сахарук в 2020 році заробив більш ніж півмільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Макарівської громади Вадима Токара в 2020 році зросла більше ніж на 20 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Гостомельської громади Юрія Прилипка в 2020 році майже не змінилась порівняно з 2019 роком
Читайте: Голова Коцюбинської громади Сергій Даніш не має власного житла і автівки
Читайте: Зарплата голови Немішаївської громади Петра Перевозника у 2020 році склала 384 тис. гривень
Читайте: Голова Пісківської громади Володимир Луцков у 2020 році обзавівся автівкою
Читайте: На посаді голови Димерської громади Володимир Підкурганний у 2020 році заробив менше, ніж в 2019 на посаді радника голови Вишгородської райради
Читайте: Тетяна Свириденко в 2020 році на посаді голови Іванківської громади отримала зарплату менше, ніж пенсію
Читайте: Зарплата голови Козинської громади Валерія Гартіка у 2020 році склала більше півмільйона гривень
Читайте: Володимир Петренко на посаді голови Глевахівської громади у 2020 році заробив майже півмільйона гривень
Читайте: Зарплата Дмитрівського сільського голови Тараса Дідича у 2020 році збільшилась, проте не суттєво
Читайте: Голова Білогородської громади Антон Овсієнко торік отримав майже 100 тис. гривень зарплати
Читайте: Ташанський сільський голова Вовчанівський заробив торік майже 400 тис. гривень
Читайте: На посаді голови Зазимської громади у 2020 році Віталій Крупенко заробив більше півмільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Цибліської громади Олександра Палагути у 2020 році зросла втричі
Читайте: Зарплата голови Студениківської громади Марії Лях у 2020 році склала майже півмільйона гривень
Читайте: Сумарний дохід голови Пристоличної громади Миколи Каськіва у 2020 році склав 904 тис. гривень
Читайте: На посаді голови Золочівської громади Олександр Лазаренко у 2020 році заробив більше, ніж в 2019 на посаді Гнідинського сільського голови
Читайте: Сумарний дохід голови Дівичківської громади Олександра Слюсара у 2020 році склав 286 тис. гривень
Читайте: Голова Вороньківської громади Любов Чешко у 2021 році придбала квартиру за півмільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Фурсівської громади Сергія Шаравари у 2020 році зросла на 102 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Медвинської громади Ігнатія Сергієнка у 2020 році склала 24 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Чабанівської громади Олександра Киризлієва у 2020 році збільшилась на 90 тис. гривень
Читайте: Дохід голови Кожанської громади Володимира Сажка у 2020 році склав більше мільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Калинівської громади Юлії Олексенко у 2020 році зросла, проте не суттєво
Читайте: Голова Володарської ОТГ Олександр Ференець переписав свої компанії на сина
Читайте: Роман Засуха на посаді голови Гребінківської ОТГ в 2020 році заробив понад 90 тисяч гривень
Читайте: Зарплата голови Рокитнянської ОТГ Юрія Богданова в 2020 році зросла майже на 100 тисяч гривень
Читайте: Зарплата голови Ставищенської ОТГ Леоніда Джужика в 2020 році склала 28 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Згурівської громади Василя Цвика в 2020 році склала 15 тис. гривень
Читайте: За перші півроку Юрій Плакся на посаді голови Калитянської громади заробив 50 тис. гривень
Читайте: Голова Баришівської ОТГ Олександр Вареніченко в 2020 році заробив менше, ніж в 2019 році
Читайте: Голова Великодимерської ОТГ Анатолій Бочкарьов в 2020 році заробив більш ніж півмільйона гривень
Читайте: За 2020 рік на посаді голови Калинівської громади Вадим Булкот заробив 66 тис. гривень
Читайте: Голова Бородянської громади Олександр Сахарук в 2020 році заробив більш ніж півмільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Макарівської громади Вадима Токара в 2020 році зросла більше ніж на 20 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Гостомельської громади Юрія Прилипка в 2020 році майже не змінилась порівняно з 2019 роком
Читайте: Голова Коцюбинської громади Сергій Даніш не має власного житла і автівки
Читайте: Зарплата голови Немішаївської громади Петра Перевозника у 2020 році склала 384 тис. гривень
Читайте: Голова Пісківської громади Володимир Луцков у 2020 році обзавівся автівкою
Читайте: На посаді голови Димерської громади Володимир Підкурганний у 2020 році заробив менше, ніж в 2019 на посаді радника голови Вишгородської райради
Читайте: Тетяна Свириденко в 2020 році на посаді голови Іванківської громади отримала зарплату менше, ніж пенсію
Читайте: Зарплата голови Козинської громади Валерія Гартіка у 2020 році склала більше півмільйона гривень
Читайте: Володимир Петренко на посаді голови Глевахівської громади у 2020 році заробив майже півмільйона гривень
Фото: “Погляд”
КиевVласть
Агентство ЮН-ПРЕС Київського Палацу дітей та юнацтва підготувало цікаву й корисну інформацію про серію заходів, до яких може долучитися кожен небайдужий. То чи готові ви дізнатися, чим є Чорнобиль особисто для вас?
Отже, поцікавтеся і приєднуйтеся!
Материал подготовлен в рамках Проекта "Юн-Пресс-KV"
ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ФЛЕШМОБ
Коли долучитись: 25 квітня
“Чорнобиль 35” ― щорічна міжнародна акція “Чорнобиль. Запали свою свічку” ― флешмоб почнеться в ніч на 26 квітня о 01 год 24 хв за Києвом.
ПРЕЗЕНТАЦІЯ СВІТЛОВОГО ПЕРФОРМАНСУ
Коли долучитись: 25 квітня
На Європейській площі відбудеться видовищний світловий перформанс “Чорнобильське Полісся. Темний рай” (фасад Національного центру “Український дім”). Початок 20:00. Перегляд – безкоштовний.
Побачити перформанс наживо можна буде під час прогулянки містом з будь-якої точки Європейської площі, залишаючись у безпеці та дотримуючись усіх карантинних обмежень. Також організатори зроблять відеодокументацію перформансу, щоб усі охочі мали можливість побачити його в межах онлайн-виставки в інші дні.Подписывайтесь на новости “КиевVласть” СЕРІЯ НАУКОВИХ ЛЕКЦІЙ CHERNOBYL INSIGHTКоли долучитись: 20−30 квітня
Як працює радіація? Чи варто боятися поїздки у зону відчуження? Через скільки років там буде безпечно? Що робити, якщо буде ядерний вибух? Як вибухнув 4-й блок ЧАЕС? Це та багато іншого — у серії Talks із науковцями з Чорнобиля.
Джерело: Серія наукових лекцій Chernobyl insight
ЗАГАЛЬНОУКРАЇНСЬКА АКЦІЯ від Українського інституту національної пам’яті
Коли долучитися: 26 квітня
Команда інституту спільно з Українським радіо виготовила аудіоролик (1 хв), який містить аудіохроніку розмови диспетчерів у перші хвилини після аварії на ЧАЕС та інформацію про її причини і наслідки. Ідея – долучитися до акції та 26 квітня о 12.00 одномоментно транслювати зазначений ролик через гучномовці на центральних площах міст, біля приміщень державних установ чи органів місцевого самоврядування, а також у радіоефірі. Таким чином акція підтримає традицію загальнонаціональної хвилини мовчання.
Ролик у двох варіантах оформлення можна завантажити за посиланням: https://cutt.ly/NvhJdVJ.
ЗАГАЛЬНОУКРАЇНСЬКА ОСВІТЯНСЬКА АКЦІЯ “УРОК ПАМ’ЯТІ ЧОРНОБИЛЯ”
Для учнів 1―11-х класів
Коли долучитись: 26 квітня
Проведуть уроки відомі ведучі Володимир Остапчук, Олександр Преподобний та Артем Неба, які спробували себе у ролі вчителів молодшої, середньої та старшої школи відповідно. На уроках буде розкрито не лише наслідки радіаційного забруднення, а й медичні та соціальні наслідки аварії на ЧАЕС, в яких сьогодні ми живемо і з якими будуть жити наші нащадки. У старших класах розглянуть політичні передумови та вплив трагедії на становлення незалежної України.
Особливу увагу буде приділено й інформаційній складовій – пропаганді, фейкам та маніпуляціям з боку влади Радянського Союзу, які напряму вплинули на кількість жертв трагедії. Сьогодні інформаційна трагедія Чорнобиля повинна стати наочним прикладом в підручниках по інформаційній безпеці та кейсом для вивчення можливих наслідків гібридної війни в Україні.
Джерело: http://ChornobylLessons.com
ПЕРШИЙ МОБІЛЬНИЙ ДОДАТОК ЧОРНОБИЛЯ — CHORNOBYL APP
Коли завантажувати: 26 квітня
CHORNOBYL APP діджиталізували та презентують перший офіційний додаток з AR-технологією українською та англійською мовами. Це повноцінний інформаційний ресурс з історії Чорнобиля з практичною інформацією для туристів, через який із будь-якої точки світу можна здійснити віртуальну подорож у чорнобильську зону відчуження.
Ви отримаєте інформацію:
• Віртуальний тур Чорнобилем
• Спростування фейків
• Розсекречені матеріали
• Сучасне життя Чорнобиля
• Відомі та заборонені локації
• Унікальні фото було/стало
• Наукові та культурні проєкти
Джерела:
https://bit.ly/3xnrAfz (промовідео)
НАЦІОНАЛЬНИЙ МУЗЕЙ “ЧОРНОБИЛЬ”
Коли завітати онлайн: 26 квітня
Запрошуємо відвідати музей, не виходячі зі свого дому. Під час віртуального туру ви “розсекретите” документи й карти з грифом “таємно”. На вас чекають сотні фотографій, спеціальних приладів та історичних реліквій з Чорнобильської зони відчуження та унікальні експонати. А ще музей має цікавий слоган: “Est dolendi modus, non est timendi dolendi”, що в перекладі з латинської означає: “Є межа у смутку, але тривога не має межі”.
Джерело: https://bit.ly/3xpjseo “ДЗВІНОК У 1986”Презентація аудіоархіву з розповідями ліквідаторів аварії
Коли слухати: 27 квітня
Аудіоархів “Дзвінок у 1986”
Коли слухати: після 30 квітня
Це цілий аудіоархів із записами та розповідями ліквідаторів аварії, які працювали безпосередньо в епіцентрі подій. Щоб дати їх почути, у музеї “Чорнобиль” встановили три телефонні будки з автентичними апаратами зразка 1986 року і розмістили в них телефонні книги з номерами. Варто лише набрати один із вказаних номерів і зробити дзвінок у минуле. Аудіоархів чекає на своїх слухачів, щойно столиця повернеться до повноцінного життя.
Джерело: https://p.dw.com/p/3sV6D
САЙТ, ПРИСВЯЧЕНИЙ 35-Й РІЧНИЦІ ЧОРНОБИЛЬСЬКОЇ КАТАСТРОФИ
Згідно з соціологічними дослідженнями, які провели дослідники Міжнародної громадської організації #ЄвропейськийінститутЧорнобиля, понад 60% українців навіть не знають дату аварії і досі вірять радянським фейкам про радіацію!
Вони презентували сайт http://chornobyl35.com/, присвячений 35-й річниці Чорнобильської катастрофи. Ресурс, зокрема, містить інформацію щодо програми тематичних заходів в Україні та світі.
Давайте розвінчувати міфи і шукати факти разом!
МУЛЬТИМЕДІЙНА ВИСТАВКА “ЧОРНОБИЛЬ. ПОДОРОЖ”
Мультимедійна виставка “Чорнобиль. Подорож” складається з 7 смислових блоків. Відвідувачі зможуть побачити у павільйоні ВДНГ №1 архівні світлини та відеоматеріали, роботи світових митців, а також знаменитої української художниці Марії Примаченко, присвячені Чорнобилю.
Гості виставки зможуть віртуально потрапити до Чорнобиля й дослідити його завдяки сучасним VR-технологіям, подивитися, як четвертий енергоблок накривали “Новим сучасним конфайнментом”, і як життя поступово, крок за кроком повертається до зони відчуження. Завершує проект відео зіркової групи Pink Floyd Marooned, зняте в Прип’яті.
На виставці можна буде дізнатися історії очевидців аварії та людей, чиї долі нерозривно з нею пов’язані, а також записати свої спогади, думки та переживання у відео- або аудіоформаті. Після завершення про'кту його контент буде викладено на цифрову платформу, яка продовжить збирати пам’ять та рефлексії про чорнобильську аварію.
26 квітня відбудеться попереднє відкриття виставки для генерального директора МАГАТЕ Рафаеля Гроссі, президента та преси. Для відвідувачів виставка “Чорнобиль. Подорож” буде відкрита після скасування жорсткого карантину. Вхід на виставку безкоштовний з дотриманням усіх заходів безпеки, рекомендованих МОЗ.
Материал подготовлен в рамках Проекта "Юн-Пресс-KV"
КиевVласть
35 років тому на Чорнобильській АЕС сталася одна з найбільших техногенних катастроф у світі. А зараз Україна подає документи в ООН для визнання атомної електростанції та зони відчуження навколо неї об’єктом Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.
Серіал “Чорнобиль” подивилося півсвіту. Туристи лопонулися в Київ і зону відчуження лавиною. І на питання “Бути чи не бути” поїздці до Прип’яті відповідь була однозначною: “Так”. При тому, що я там буваю практично щороку. І щоразу відкриваю для себе щось нове. І як журналіст, і як член Всеукраїнської асоциації гідів.
Материал подготовлен в рамках Проекта "Юн-Пресс-KV"
Неправда, що минуле йде назавжди. Воно нікуди не поділося. Воно тут. Яскравим прикладом цього є ЧАЕС. Просто ми пішли вперед. Час — це дорога, і вона існує за вашою спиною. Те, що пішло у минуле, не зникає. Але не потрібно зациклюватись на минулому. Двадцять п'ять років хворіла ЧАЕС, і лише кілька років тому з'явилися "лікарі", які направили її на лікування. Першою пігулкою до одужання стала побудова нового саркофагу, над яким працювали представники різних країн, хоча більшість все ж таки українці. Але основною метою є очищення ЧАЕС від радіоактивного пального. Для цього і було побудовано централізоване підприємство з поводження з радіоактивними відходами "Вектор", яке спеціалізується саме на їх утилізації. Цей комплекс умовно поділений на дві частини — чисту та умовно брудні зони. У чистій знаходиться все необхідне для проживання робочого персоналу, а в брудній — декілька сховищ для утилізації.
Так, ця страшна подія, що змусила здригнутися від жаху весь світ, стала яскравим проявом цілковитої аморальності, недалекоглядності та й просто низького інтелектуального рівня тогочасної влади. А як інакше можна пояснити той факт, що надзвичайно потужну атомну електростанцію було збудовано зовсім недалеко від Києва — багатонаселеної столиці? Зате тепер вони можуть спостерігати яскраві наслідки такого "мудрого рішення". Там, де колись розташовувався мальовничий куточок України, зараз панує пустельна тиша... У мертвому місті можна лише зустріти сталкерів, які у пошуках легкої здобичі ризикують власним життям, та екскурсійні групи. Подейкують, що вночі у Прип'яті чутно дитячий сміх та скрип старої гойдалки. Достатньо один раз побачити та відчути атмосферу вимерлого міста, щоб у серці назавжди залишився темний куточок... Куточок Чорнобилю.Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
Про Чорнобиль сьогодні сказано й написано стільки, що можна розворушити всю планету. Але слова — то лише частинки, зернятка правди. Сама правда набагато жахливіша. Навіть через 35років.
Дорога на Чорнобиль
Напередодні дати страшної трагедії людства прес-клуби, політики, міністри організовують поїздки журналістів з багатьох регіонів країни до Чорнобиля, Прип'яті — до зони відчуження. Хоча, вже другий рік вони туди й не потикаються.
Дорога на Чорнобиль... Сьогодні це — майже звичайна дорога через увесь Вишгородський район, через його села й містечка, яка нічим не відрізняється від тисяч інших доріг. Напівголі весняні поля й сільські хати... Тьмяно, буденно... І безпечно.
А мені згадується ця дорога наприкінці травня-на початку червня 1986-го: узбіччя залите (чи засипане) чимось білим, мокрий асфальт парує, нескінченним потоком в обидва боки їдуть машини, реве худоба, плачуть перелякані люди, а назустріч їм — машини з продуктами, технікою, солдатами й речами для 55-ти тисяч ліквідаторів, навкруги — військові, здається, що колір хакі заполонив усе довкола. І постійна перевірка документів... Ми їдемо в саме пекло, ще не усвідомлюючи куди ми їдемо й навіщо. Здавалося, що беремо участь у зйомках фільму про війну. Тільки дуже вже натурально й страшно. Сьогодні про це нагадують лише залишки контрольно-пропускних пунктів.
Два роки тому перша наша зупинка — в райцентрі Іванків — колись це містечко стояло на перетині багатьох доріг: на автостанції зупинялися автобуси, які прямували на Житомирщину, Чернігівщину, Білорусію, Росію. А сьогодні це, як сказав наш супроводжуючий, колишній ліквідатор, "останнє мирне містечко перед зоною", хоча до Чорнобильської АЕС — понад 50 км.
На шляху до першого перед 30-кілометровою зоною КПП проїжджаємо березовий гай, встелений підсніжниками. Цікаво, як швидко сюди доберуться пронирливі торговці квітами? Проїжджаємо Страхолісся, у минулому — грибну столицю українського Полісся, позаду — Зелений Мис, містечко, збудоване зі списаних теплоходів, у якому жили перші вахтовики-ліквідатори. Саме тут, у чорному від біди й рудому від радіації році виступали перед бійцями артисти. Слід сказати, що у самому Чорнобилі тоді осмілилися виступати лише найвідважніші: Йосип Кобзон, Валерій Леонтьєв та Микола Гнатюк. Сміх і гомін серед журналістів поступово згасає: прислухаються до слів свідків-героїв: колишнього пожежника, полковника у відставці Олександра Мельника, капітана в запасі Анатолія Супруна та водія Андрія, котрі з перших днів трагедії були чи не в самому пеклі.
Село Оране. Тут навесні-влітку 1986-го розташовувалась 25-та бригада радіохімзахисту, яка першою увійшла в "зону". Спочатку вона налічувала 2,5 тисячі бійців, а за літо їх змінилося кілька десятків тисяч. Чи хтось із тих солдатів і офіцерів лишився в живих? Адже це саме вони, ті хлопчики в солдатських гімнастерках майже голими руками знімали верхній шар ТВЕЛу (тепловидільний елемент — двометрова титанова зв'язка з урановою таблеткою всередині).
"Наприкінці 1986-го я потрапив до московської лікарні № 6,— згадує один із наших знайомих.— Те, що я побачив — не можна передати словами. На ліжках лежали живі трупи, висохлі, неначе мумії в Лаврі. Замість шкіри — самі лишень опіки. А там, до чого вони доторкалися руками, залишалися шматки живого м'яса. Не знаю, як медсестрички й санітарки могли дивитися на ці муки й страждання. Хоч як мені було погано, але я вблагав лікарів відпустити мене додому, бо не вижив би...".
Доїхавши до КПП "Дитятки", починаєш задумуватися над іронією долі та містикою разом узятими. Адже якраз дітей, у першу чергу, й вивозили з зони, на кордоні з якою стоїть КПП. Село Черевачі. Перший населений пункт у зоні. Відселене 6-8 травня 1986 року. Пустка. Село Залісся... Хати поросли густим лісом, кущами... Дерева поглинули хати з вибитими віконницями, наче після бомбардування, з електроопор звисають дроти...
На в’їзді до 30-кілометрової зони відчуження у нас перевірили документи, й видали апарати, котрі ми мали носити на шиї, як медальйон. Щоб побачити, куди можна лізти, а куди – не варто. Ось такі б пристрої – та в 1986 році! Скільки б смертей вдалося уникнути!
Гід по Зоні провів суворий інструктаж: куди ходити можна, куди – ні в якому разі, що робити можна, як себе поводити. Это важно, ведь радиация собирается точечно. Там, где гостей водят гиды, ее уровень в пределах нормы, а в каких- то местах, причем в паре шагов от маршрута, уровень радиации может увеличиться в несколько раз. Более того, по-прежнему есть места, где можно получить смертельную дозу радиации.
Радіоактивні хмари розстрілювали
Тут, праворуч від того місця, де ми зараз проїжджаємо, був сумновідомий "рудий ліс". Після аварії дощові хмари, які були насичені радіоактивними речовинами, військові льотчики та бійці протиповітряної оборони посипали й розстрілювали особливою речовиною. Робилося це для того, щоб смертоносні дощі ні в якому разі не могли дійти до Москви, а випадали на території зони (це в ідеалі). От і випав перший найнебезпечніший дощ на ліс, який моментально став рудим і смертельно небезпечним. А всі інші хмари проливалися зливами над Україною, і особливо над Білорусією.
"Щодо "рудого лісу",— долучається до розмови водій,— через нього спочатку проходила єдина дорога, яка з'єднувала станцію з "Великою Землею". Так, цю частину дороги машини пролітали на скаженій швидкості. Якщо, не доведи Господи, щось траплялося із транспортом, водій і пасажири вискакували з машин і стрімголов неслися уперед — подалі від страшного місця, знаючи, що їх обов'язково підхопить наступний транспорт.
Але найстрашніше не те, що бачиш очима. Село Копачі, неподалік від АЕС, навряд чи вже можна назвати селом. Поле з невеличкими пагорбами з обох боків дороги. Можна проїхати мимо й не помітити, якщо не знати, що це — кладовище хат. Радіоактивна хвиля, накривши поселення, примусила евакуювати усіх його мешканців. Екскаватори виривали котловани перед кожною хатою, згортали туди будинок разом із усім людським майном, нажитим роками й поколіннями... і засипали піском. Від села залишилися лише клуб та братська могила загиблих під час Великої Вітчизняної війни. На карті України не стало села...
Трохи далі — колишній польовий аеродром, з якого піднімалися вертольоти з тоннами піску, гіпсу, доломіту, свинцю. Все це скидалося в роззявлену пащеку реактора. А щоб збити пилюку, з тих же гвинтокрилих машин над станцією й Прип'яттю розпилялися спеціальні розчини. Ці ж вертольоти мали закинути техніку й обладнання на 4-й енергоблок, але спроба виявилася невдалою.
Ліворуч над лісом видніється сітка-решітка. Колись це був суперсекретний оборонний проект радянських ППО "Радуга-2", який контролював усю європейську частину СРСР. Командний пункт цього об'єкта знаходився глибоко під землею. А десь далеко на півночі була аналогічна станція. Звідти регулярно запускалися імпульси навколо планети, а Чорнобильська — приймала. Це давало змогу виявити запуск ракети у будь-якій точці земної кулі.
А зараз ця унікальна система не те, що не діє, а просто виявилася нікому не потрібною.
Містом блукали покинуті собаки й коти
Безумовно, збитки населенню від аварії будуть підраховуватися ще довго. Матеріальні й моральні. А що ж сталося з тваринами, покинутими напризволяще? Свідки згадують, що коли всіх людей уже вивезли, містом блукали покинуті, знесилені собаки й коти. Вони не могли зрозуміти, що сталося, чому їх зрадили й куди поділися люди. І, всупереч інстинкту самозбереження, вони усі разом шукали захисту.
"Мені як ліквідатору, офіцеру й просто людині довелося побачити всього. Але я ніколи не забуду, як до польового військового табору ліквідаторів довгою вервечкою тяглися коти, собаки й лелеки. Вони йшли пліч-о-пліч (якщо можна так сказати про тварин) до людей, а потім ставали й дивилися так жалібно, що кров у жилах холола.
У перші травневі дні, похапцем збираючись, мешканці сподівалися через кілька тижнів або й днів повернутися назад. Тому й випускали домашніх тварин на вулицю, аби ті не загинули від холоду й голоду. Брати із собою домашніх улюбленців категорично заборонялося. А через місяць по всіх покинутих селах, а особливо у Прип'яті, валялися трупи нещасних тварин, які загинули не від голоду, а від опромінення.
Відомі випадки, коли лисиці з навколишніх сіл діяли занадто вже по-людськи: брали під свою "опіку" курники, охороняли “свою” пташину зграю й нікого чужого до неї не підпускали.
Домашні собаки, пішовши у ліси, схрестилися з вовками. Ці істоти взяли найкращі риси з обох видів: не боялися людей, світла, вогню, шуму моторів, добре знали звички людей і нападали на них спереду, а не ззаду, як вовки. Кажуть, що їх уже всіх відстріляли, а проте — хтозна...
Назад у майбутнє: місто-привид
У далекому 1972-му, коли будівництво міста атомників (як і станції) тільки починалося, Прип'ять повинна була стати "містом майбутнього, містом 21-го століття". І якби не аварія, можливо, й стала б одним із найкращих і найперспективніших міст країни. Середній вік прип'ятчан на момент аварії досягав 29-35-ти років — молоде місто молодих людей.
В’їзний знак Прип’яті. Ліворуч - в житловю частину міста, прямо чи праворуч — до Чорнобильської АЕС. Саме місто Чорнобиль зосталося збоку. Воно до катастрофи не має відношення, хоча й опинилося всередині Зони піся аварії. Чому ж станція Чорнобильська, а не Припятська? Її почали будувати раніше, ніж місто-супутник, і назвали просто по імені району, центром якого був Чорнобиль.
Згадують, що за кілька днів до аварії, готуючись до Першого травня, в місто завезли з Голландії 50 тисяч кущів троянд, і воно просто тонуло в квітах. А вже через місяць-півтора їх уже геть не було видно: двометрові колючі зарості бур'янів поглинули красу.
"Це було вражаюче жахливе видовище — з-за велетенських бур'янів визирали маленькі квіточки, які чахли прямо на очах."
Бетонні багатоповерхівки з проломленими стінами, школи з розбитими вікнами, зарослі деревами дитячі майданчики. У Прип'яті не росте трава — вона відразу перетворюється на сухостій. І пташок геть не чути. Сьогодні тут, у 50-тисячному місті атомників, одному з найбагатших у країні, розруха й радіація. Одна з головних офіційних заборон – не заходити до будівель. Кажуть, що це небезпечно і вони можуть обрушитися в будь-який момент. Але неможливо опинитися тут і гуляти тільки по вулицях! На свій страх і ризик деякі сміливці роблять вилазку по закинутих будинках. Якщо дуже захотіти, ніхто не завадить проникнути в спорожнілі багатоповерхівки. Найцікавіші – 16 поверхові висотки, з них відкривається чудовий вид. На ті, що з гербами, краще не ходити: вони дійсно в дуже жалюгідному стані, плюс знаходяться в центрі, там простіше "спалитися" – поліція ганяє екстремалів, а у гідів можуть відібрати ліцензію. Заходимо у під’їзд. Між поверхами на стіні напис: “Обережно! Працює снайпер!” Мимоволі озираєшся й пригинаєшся. В одних квартирах цілі вікна, а в інших - розбиті. Вітер. Хоча мародери ураганом пройшлися по Прип'яті ще років двадцять – тридцять тому, більшу частину вмісту квартир забрали ліквідатори аварії: меблі в могильник, якусь техніку – на зберігання в магазини. У магазині "Веселка" до сих пір склад старих плит, сервантів і роялів. Піднімаємося на верхній поверх. Проходимо повз машинну кімнату. Двері відчинені, обладнання розкурочене, але не вивезено. З ліфтового обладнання в першу чергу витягували мідну обмотку моторів. Піднімаються на дах. А мені раптом стало невимовно страшно. І я – донизу! Невже я такий страхополох?! Сціпивши зуби, йду до порожньої 9-поверхівки. В кількох метрах від під'їзду — жовтий "ядерний" трикутник. Двері у квартиру відчиняю ногою — руками торкатися страшно. Всередині — розвалені меблі, спинка від дитячого ліжечка, сумно дивиться покинута лялька. Порожньо й страшно. І раптом десь у коридорі — звук чужих кроків. Може, ще хтось насмілився піднятися? Виглядаємо за двері — нікого. Може, мародери? Але тут красти вже більше нічого. Звук більше не повторювався. Невже здалося? Мабуть, нас не просто страхали тим, що привиди повертаються до своїх покинутих будинків? Бігом донизу...
На центральній площі перед Будинком культури "Енергетик" валяється дитяча іграшкова машинка. Нічого не викликало у мене такий жах і біль, як ця покинута іграшка. А ще — зловісні тіні на будинках, схожі на кошмарні тіні в Хіросімі, які залишилися від людей після ядерного вибуху. Виявляється, це художники-авангардисти з Росії, Білорусі й Німеччини вирішили таким чином "оживити" мертве місто.
Передовий радянський атомоград був надміру прикрашений різноманітними лозунгами. Взагалі, такий міні-радянський Лас-Вегас – все в неоні, переливається, сяє. “Партия Ленина – сила народная, нас к торжеству коммунизма ведёт”, “Мирный атом в каждый дом”, “Здоровье народа – богатство страны!” (це один із останніх лозунгів, які залишилися в Прип’яті з тих часів), “Хай буде атом робiтником, а не солдатом”. Про цю вивіску ходить байка, що через день після аварії якийсь хохмач заліз на дах і повалив першу букву “а”, через що напис набув зовсім іншого смислу. Пізніше всю вивіску “поклали” на дах, але кілька років тому нелегальні екстремали підняли літери знову.Знаменитий парк розваг з його жовтим колесом огляду виявився не таким грандіозним, як я уявляла. Самих атракціонів там кіт наплакав: крім колеса і автодрому є лише карусель і гойдалки. Чортове колесо повинні були відкрити лише 1 травня 1986 року, воно було подарунком до свята, але так і не встигло попрацювати. Ось ще одна легенда. Насправді, на колесі багато людей встигли покататися. Ось як про це згадує одна з колишніх мешканок: “Сама особисто на ньому каталася. На машинках хотілося покататися, але на них було не достоятися – натовп величезний. А ось на колесо бажаючих було значно менше. Але жінка, яка ним управляла, мабуть не встигла вивчити інструкцію, як треба правильно розсаджувати людей, тому вийшов серйозний казус. Труханулі ми тоді здорово. Людей цей працівник садила в кожну кабінку. І, коли половина колеса була щільно заповнена, а друга, навпаки, залишалася абсолютно порожньою, колесо мимовільно різко зірвалося і почало кататися вгору-вниз, шукаючи рівноваги, до тих пір, поки завантажені кабінки не опинилися в нижній частині колеса. Видовище було жахливим, тому що осі, на яких кріпилося колесо, сильно хиталися при цьому. Було відчуття, що колесо впаде на бік. Деякі хлопчаки, хто розташовувався нижче, стрибали на всі боки. Жінка сама дуже сильно перелякалася. Відключила колесо. Коли воно зупинилося, почала по-помалу включати і висаджувати спочатку з кожної другої кабінки, потім ще рідше, до тих пір поки всіх не висадила. Нам пощастило, ми ще кола 2 зробили безкоштовно. Може, через цей інцидент воно більше і не працювало, а може, недоробки які в ньому виявили. Каталися ми рівно за тиждень до аварії. Ось такий факт мав місце в історії парку культури, який так і не відкрився. Атракціони й досі дуже сильно “фонять”, залізо збирає всю радіацію, особливо біля автодрому. Парк взагалі одне з “найбрудніших” місць Прип’яті. Брудніше лише на площі перед БК “Енергетик”, готелем “Полісся”, лікарня й кладовище техніки – це взагалі – жесть!
В школі й дитячому садочку не просто сумно, а щемно й хочеться плакати: дитячі іграшки, ліжечка, книжки, зошити, сандалики, лопатки, інформація для батьків…
Покинутий річковий вокзал. Звідси ходили швидкісні катери-“ракети” в Київ чи в білоруський Мозир. А ще тут було чудове літнє кафе. А в автоматі з газировкою і досі стоїть “та сама” гранчаста склянка, з якої пили всі радянські люди, але ніхто не хворів.
А ось - дерев'яна пристань на річці Прип'ять. Дебаркадер віднесло течією на сто метров у бік, він сів на мілину й частково затонув. Але ми все-таки ризикнули по ньому прогулятися, маючи шанс кожну мить шубовснути у воду.
Настав час нагнати справжньої жуті! Це – найстрашніше й небезпечне місце в усій Прип'яті, без жодних перебільшень! Це – лікарня! Медсанчастина №126, єдина лікарня Прип'яті, прийняла перших постраждалих в аваії: пожежників, які гасили вогонь Четвертого энергоблока, відразу ж відправили сюди. В лікарняному підвалі вони скинули з себе весь заражений одяг. Вся форма досі знаходиться там, і навіть найбільші відчайдухи не полізуть ще раз. Там радіаційний фон доходить до мільойна розпаіов на хвилину, а на дозиметрі можна побачити і 20, і 50 мілізіверів на годину. Смертельно!!!! Звісно, в підвал ми не полізли, вражень вистачило і на поверхах лікарні.
Виявляється, в Прип'яті була навіть своя в’язниця!
Прип'ять уже ніколи не повернеться до життя. Це — як нагадування про те, що люди мають більш чітко зрозуміти ту загрозу, яка йде від некерованої ядерної реакції. Експерти вважають, що через руйнування і часткове знесення будівель місто Прип'ять може зникнути через 10 років. Адже відомо, що без людей будь-яка споруда гине. Крім того, через споруди проростає ліс; стіни і конструкції постійно видозмінюються під дією температури, що призводить до осипання, а рівень радіації в будинках часто вищий, ніж на вулиці. "Саме тому ми зараз обмежили доступ до будівель. Більша частина цих будівель зрештою буде знесена та похована",— підкреслюють експерти.
В голові невкладається думка про те, що 50 тисяч жителів вимушені були покинути своі будинки з валізкою речей на 3 дні й ніколи не повернутися назад. 20 тисяч квартир спорожніли в один день..
"Це місто просто необхідно зберегти, зробити у ньому музей і возити сюди енергетиків-атомників з усього світу, щоб вони бачили, що може трапитися з "мирним" атомом, з містом, з цивілізацією, врешті-решт, якщо вони натиснуть не на ту кнопку",— з болем констатував колишній міський голова Прип'яті Олександр Єсаулов.
Водночас спеціалісти припускають, що у південних регіонах зони відчуження за 20-30 років рівень цезію опуститься до значень, що допускають проживання населення. Це пов'язано з фізичними процесами напіврозпаду цієї радіоактивної речовини.
Що ж стосується територій, які уражені ізотопами трансуранових елементів, то ці землі, на думку спеціалістів, ніколи не будуть придатними для проживання.
Повертаємося назад
Вражаюче видовище! Прямо перед нами з-за пагорба виринув реактор. І багато-багато високовольтних ліній електропередач. Вони були такими беззахисними, як кволе дитинча. Якщо вже ми так звикли шукати винуватців трагедій, то давайте просто подивимося на ці безхозні ЛЕП біля самої атомної електростанції. До речі, через якісь там чиновницькі нестиковки (і це — в зоні суворої відповідальності) наш автобус з півсотнею журналістів ніхто не зустрів і не супроводжував, і ми самі, на свій страх і ризик, кілька годин роз’їжджали зоною і навколо реактора. Тим паче дивним і недоречним видався нам переполох охорони ЧАЕС, коли ми впритул під'їхали до її центрального входу. "Хто ви такі?! Як ви сюди потрапили?! Знімати заборонено!". І це після того, як були десятки попередніх домовленостей, наші документи по кілька разів перевіряли на всіх КПП, кудись комусь телефонували... Після того, як усі, хто хотів, пофотографували усе, що було потрібно... А ми говоримо про безпеку...
Шість реакторів
Ми поїхали далі, до четвертого реактора.
А ось і об’єкт “Укриття”. Споруджений в поспіху, він тим не менше 30 років стримував подальше поширення радіації від реактора. Однак його перекриття та стіни вже занепали і почали руйнуватися. Електронне табло показує 122-126 мікрорентгенів на годину. Співробітник інформаційного центру ЧАЕС демонструє нам макет реактора в розрізі й розповідає про основні ризики об'єкта "Укриття". Але фотографії, зроблені в зруйнованому реакторі, говорять самі за себе.
Споруда "Укриття" над зруйнованим 4-м енергоблоком захистила навколишнє середовище від подальшого виносу радіоактивності, а людей — від опромінення. Але надзвичайно стислі терміни будівництва, надвисокі рівні радіації, необхідність використання дистанційних методів, недостатня вивченість уцілілих конструкцій, які стали опорою для нових, наявність великої кількості палива всередині та ще цілий ряд факторів викликають занепокоєння та зумовлюють необхідність приведення "Укриття" до екологічно безпечного стану.
Гід детально розповів нам про будівництво саркофага, який будували французи. В 1986 році це була єдина країна в світі, яка відмовилася допомогти в ліквідації наслідків аварії. Пізніше вони усвідомитли свою помилку, як і факт, що постраждав увесь світ, і цим будівництвом відновлювали свою репутацію.
Споруда другого саркофага почалася в 2007 році. Планувалося, що він буде являти собою рухливу арку, яка накриє реактор разом зі старим саркофагом, після чого можна буде зайнятися розбиранням, дезактивацією і захороненням останків енергоблоку. Спочатку проект збиралися завершити до 2012/13 році, але терміни зрушилися через фінансові проблеми. Новий саркофаг став найбільшою наземною пересувною конструкцією: Оскільки будувати арку безпосередньо над старим саркофагом було небезпечно, її споруджували частинами на складальному майданчику неподалік від станції. Збірка і підйом елементів першої половини арки тривали з 2012 по 2014 рік, до 2015-го зібрали і другу половину. Після обидві частини були з'єднані в єдину конструкцію. До листопада 2016 року монтаж було повністю завершено.
Станція живе своїм життям. А величезна їдальня, розміром, як увесь Київський Палац дітей та юнацтва – вражає!
Ми зупинилися на місці, де одним поглядом можна було охватити панораму всіх шести реакторів. Останній з них зупинили лише в 2001 році, через 15 років після трагедії! Недобудовані 5 і 6 енергоблоки ЧАЕС покинули. Все так і стоїть: разом з будівельною технікою, кранами, а по всьому колишньому СРСР терміново зупинили будівництво нових атомних станцій: вони так і стоять покинутими на різній стадії готовності.
Чорнобиль 2
Радіолокаційну станцію “Дуга” в Чорнобилі внесли до реєстру нерухомих пам’яток України
Радіолокаційна станція “Дуга” або “Чорнобиль 2” – це ряд металевих щогл висотою 150 метрів із натягненими між ними дротами. У радянський час її планували використовувати як систему “загоризонтного стеження” (виявлення пусків балістичних ракет на інших континентах – ред.) та глушіння радіосигналів у Європі. Споруда до аварії на ЧАЕС встигла попрацювати тільки в тестовому режимі. За характерне ритмічне постукування в ефірі, яке генерувала “Дуга”, західні фахівці називали цю споруду “Російський дятел”. – Це унікальне військове, надсекретне містечко з колись надсекретною радіолокаційною дугою. Її будівництво кошувало країні вдвічі більше, ніж вартість самої атомної електростанції. При цьому, через злочинні помилки в розрахунках, дуга виявилася абсолютно непотрібною. Вона не працювала жодного дня! Але це стало зрозумілим напередодні трагедії. Тут же виникає питання: а чи не були пов’язані між собою події: усвідомлення фатальної помилки в проекті дуги й трагедія на АЕС?!.. (подивіться документальний фільм “Русский дятел”).
Штамп "Здесь живет хозяин дома" ставлять прямо на стіни
За кількістю пам'ятників Леніну у різних варіаціях на 1 кв. км місто Чорнобиль дасть фору мабуть усій країні. Тут його ніхто не звалив. А також за чистотою, вичурністю й навіть деякою показушністю клумб кольору українського прапора. Сам Чорнобиль шокує. Не пустотою, а пожвавленням — у місті повно людей. Від звичайного містечка різниться лише тим, що майже всі люди тут — у камуфляжі. Тут проживає близько 3 500 вахтовиків, які працюють на зупиненій АЕС. Покинуті багатоповерхівки перетворили на гуртожитки. А акуратні сільські будиночки стоять пусткою. Лише на деяких просто на стіні — напис: "Здесь живет хозяин дома". Працюють магазини, навіть кафе-ресторан. А ще в Чорнобилі живуть, хоч наука й забороняє, 125 (за офіційними даними) самоселів, які повернулися до рідних домівок. Запитую перехожого (ним виявився місцевий міліціонер), як потрапити до самоселів, щоб дізнатися про їхнє життя-буття.
"А чого б їм і не жити? Орють, сіють, годують худобу, навіть пасіку розводять. Працюють у нас і магазини, і пошта".
Традиційна зупинка біля пожежної частини й монументу пожежним Чорнобиля з промовистою назвою "Тим, хто врятував світ". Сяють новенькою фарбою дві сучасні пожежні машини, сконструйовані на базі танків Т-54 та Т-55, які мають потужні гармати, що стріляють спеціальним порошком. Кажуть, що таку техніку мали відправити до Кувейту, але десь там у верхах не змогли поділити гроші, чим швиденько скористалися американці. От би такі машини в той страшний рік! А то гасили пожежу на атомній станції допотопними пожежними машинами, ніби горів звичайнісінький сільський сарайчик.
На центральній площі містечка — невеличкий Будинок культури,— саме тут 20 років тому відбувався суд над директором і головним інженером ЧАЕС; там, де зараз транспортний комплекс — містилася перша штаб-квартира урядової комісії з розслідування причин та наслідків аварії. Кінотеатр Україна... Навесні й влітку 1986 року в ньому безперервно, в режимі нон-стоп демонстрували радянські кінофільми.
"З асфальту на траву не сходьте",— попереджають нас,— "асфальт на відміну від трави миють регулярно". Щоб переконати недовірливих любителів екстріму, один із колег-журналістів підходить з армійським дозиметром до трави на узбіччі: на датчику — 800 мікрорентген. На дорогу всі вискакують, наче ошпарені.
Браконьєри
Міліціонери й охорона “зони” кажуть, що випадків мародерства там практично вже немає — все, що можна було, вже вкрали. А ось браконьєрство цвіте повним ходом. Особливо на воді. Браконьєр спокійно запливає у Прип'ять (і навіть у штучний канал для охолодження реактора) з Київського моря і ловить рибу, яку потім продає в Києві і не тільки. А от риби в зоні дуже багато. Розповідають, що у самому каналі водяться величезні соми, які можуть проковтнути хлібину. Не кажучи вже про дичину в лісах. Правда, відстрілюють переважно лише молоденьких косуль чи кабанів, бо тварина, старша трьох років, кажуть, страшенно небезпечна — "фонить".
Попри всі втішні чи невтішні прогнози МАГАТЕ й вітчизняних спеціалістів працівники станції роблять невтішний висновок, що Чорнобиль у найближчі 100 років буде небезпечним. А там — життя покаже.
Минуло вже 35 років від того страшного часу. Кілька разів змінювалася влада, вдосконалювалось суспільство. Але я не вірю, що у разі виникнення подібної ситуації влада у першу чергу подумає про людей, а не про свої власні інтереси.
Материал подготовлен в рамках Проекта "Юн-Пресс-KV" КиевVласть
У 2020 році Тетяна Свириденко (на фото) на посаді голови Іванківської громади отримала 20 тис. гривень зарплати. До призначення на пост селищного голови, на посаді першого заступника голови Іванківської районної державної адміністрації (РДА), її зарплата склала 56 тис. гривень.
Про це KV стало відомо з електронної декларації за 2020 рік голови Іванківської громади Тетяни Свириденко.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
За даними декларації, у 2020 році Тетяна Свириденко на посаді голови Іванківської громади отримала 20 тис. 625 гривень заробітної плати. До призначення на пост селищного голови вона працювала першим заступником голови Іванківської РДА, де її зарплата склала 56 тис. 841 гривню. Ще 28 тис. 929 гривень – пенсія, 5 тис. 102 гривні – компенсація на продукти харчування та оздоровлення як потерпілої від аварії на ЧАЕС, 72 тис. 93 гривні – виплати по безробіттю та 7 тис. 369 гривень – соцдопомога.
Чоловік Свириденко Анатолій отримав у державному спеціалізованому підприємстві (ДСП) "Центральне підприємство по поводженню з радіоактивними відходами" 316 тис. 687 гривень зарплати та 20 тис. 469 гривень – страхові виплати.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
Тетяна Свириденко володіла у 2020 році земельною ділянкою (722 кв.м) та будинком (98.7 кв.м) у смт. Іванків (Іванківський район, після укрупнення районів – Вишгородський район, Київська обл.). У Києві селищний голова має квартиру (45 кв.м), а ще земельну ділянку (10001 кв.м) у с Феневичі (Іванківський район, після укрупнення районів – Вишгородський район, Київська обл.) та ще одну земельну ділянку (10000 кв.м) у с. Страхолісся (Іванківський район, після укрупнення районів – Вишгородський район, Київська обл.).
Анатолій Свириденко у своєму володінні мав дві земельні ділянки (10001 кв.м та 2397 кв.м) у Феневичах та ще одну земельну ділянку (10000 кв.м) у Страхоліссі.
Їздила селищна голова на автівці Daewoo Lanos TF69Y (2007 року випуску). Її чоловік мав автомобіль Kia Sportage (2019 року випуску) та причіп Фермер ПФ-01.
Сім’я Свириденко не зберігає кошти в банках та не має готівкових коштів.
Для порівняння: згідно декларації за 2019 рік, зарплата Тетяни Свириденко на посаді першого заступника голови Іванківської РДА склала 437 тис. 515 гривень. Ще 25 тис. 784 гривень – пенсія та 5 тис. 103 гривень – компенсація на продукти харчування та оздоровлення як потерпілої від аварії на ЧАЕС.
Чоловік у 2019 році отримав 140 тис. 444 гривень зарплати в ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" та 157 тис. 302 гривень – зарплата в ДСП "Центральне підприємство по поводженню з радіоактивними відходами". Також у 2019 році він отримав кредит від “ОТП банк” у розмірі 284 тис. 531 гривню.
Ще Анатолій Свириденко мав фінансові зобов'язання у ромірі 73 тис. 176 гривень.
Як і у 2020 році сім’я селищного голови не мала коштів розміщених у банку чи готівкових.
У 2018 році Тетяна Свириденко, перебуваючи на посаді першого заступника голови Іванківської РДА, отримала 282 тис. 357 гривень, 24 тис. 514 – пенсія та 5 тис. 584 гривень – компенсація на продукти харчування та оздоровлення як потерпілої від аварії на ЧАЕС.
Анатолій Свириденко у 2018 році отримав 9 тис. 213 гривень – зарплата в ТОВ “Зелена Хвиля”, 106 тис. 779 гривень – зарплата в ДСП "Чорнобильський спецкомбінат" та 48 тис. 909 гривень – допомога по безробіттю.
З 2018 року в майновомі плані селищного голови нічого не змінилося.
Читайте: Голова Володарської ОТГ Олександр Ференець переписав свої компанії на сина
Читайте: Роман Засуха на посаді голови Гребінківської ОТГ в 2020 році заробив понад 90 тисяч гривень
Читайте: Зарплата голови Рокитнянської ОТГ Юрія Богданова в 2020 році зросла майже на 100 тисяч гривень
Читайте: Зарплата голови Ставищенської ОТГ Леоніда Джужика в 2020 році склала 28 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Згурівської громади Василя Цвика в 2020 році склала 15 тис. гривень
Читайте: За перші півроку Юрій Плакся на посаді голови Калитянської громади заробив 50 тис. гривень
Читайте: Голова Баришівської ОТГ Олександр Вареніченко в 2020 році заробив менше, ніж в 2019 році
Читайте: Голова Великодимерської ОТГ Анатолій Бочкарьов в 2020 році заробив більш ніж півмільйона гривень
Читайте: За 2020 рік на посаді голови Калинівської громади Вадим Булкот заробив 66 тис. гривень
Читайте: Голова Бородянської громади Олександр Сахарук в 2020 році заробив більш ніж півмільйона гривень
Читайте: Зарплата голови Макарівської громади Вадима Токара в 2020 році зросла більше ніж на 20 тис. гривень
Читайте: Зарплата голови Гостомельської громади Юрія Прилипка в 2020 році майже не змінилась порівняно з 2019 роком
Читайте: Голова Коцюбинської громади Сергій Даніш не має власного житла і автівки
Читайте: Зарплата голови Немішаївської громади Петра Перевозника у 2020 році склала 384 тис. гривень
Читайте: Голова Пісківської громади Володимир Луцков у 2020 році обзавівся автівкою
Фото: Відкриті джерела
КиевVласть
У 35-ту річницю Чорнобильської катастрофи в зоні відчуження стартувала президентська програма “Велике будівництво”. Упродовж наступних трьох років там планується відновити основні траси, забезпечивши доступ природоохоронцям, науковцям, енергетикам та підприємцям.
Про це KV стало відомо з повідомлення пресслужби Київської облдержадміністрації (КОДА) з посиланням на заяву заступника голови Офісу президента, координатор “Великого будівництва” Кирило Тимошенко.Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
“Чорнобиль сьогодні стає символом того, що життя завжди перемагає. Людство здатне відновлюватися, навіть після глобальних катастроф. Україна працює над тим, щоб ця територія стала не місцем забуття, а точкою розвитку”, – зазначив Тимошенко.
За його словами, у Чорнобильській зоні сьогодні запроваджуються новітні технології, відновлюється природа, ЧАЕС стала унікальним майданчиком для вироблення альтернативної енергії.
“Вважаю, що одним із символів розвитку території є нові дороги. Життя триває. Усе це – результат героїчних зусиль ліквідаторів наслідків Чорнобильської катастрофи”, – підкреслив він.
Як повідомляє Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів, до 35-річчя Чорнобильської катастрофи на ВДНГ у Києві днями відкриється виставка “Чорнобиль. Подорож”. Проєкт створений за ініціативи Офісу Президента, Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України разом із ДАЗВ, за підтримки Міністерства культури та інформаційної політики.
Мультимедійна виставка “Чорнобиль. Подорож” складається із сімох смислових блоків — від світового контексту 1986 року до розповіді про аварію, від історій людей, долі яких нерозривно пов’язані з подіями 26 квітня 1986 року, до діалогу щодо подальшої долі Чорнобиля та його майбутнього.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
26 квітня відбудеться попереднє відкриття виставки для генерального директора МАГАТЕ Рафаеля Гроссі, Президента України та преси. Для відвідувачів “Чорнобиль. Подорож” відкриється після скасування жорсткого карантину. Вхід на виставку безкоштовний з дотриманням усіх заходів безпеки, рекомендованих МОЗ.
Як повідомлялось, заступник голови ОП і координатор “Великого будівництва” Кирило Тимошенко раніше заявив, що у планах “Великого будівництва” на 2021 рік – збудувати і оновити 6500 км доріг та 245 штучних споруд.
Читайте: “Велике будівництво”: У Чорнобильській зоні оновлюють 40 км доріг
Фото: КОДАКиевVласть
Славутич – місто-супутник Чорнобильської АЕС відходить від монопрофільності та розширює обсяги економічного розвитку. Сьогодні частка надходжень від бізнесу у бюджеті складає майже 30%. За підтримки ЄС у громаді запрацював інноваційний бізнес-парк. Місто не планує зупинятися на досягнутому і до 2025 року тут розвиватимуть культуру та туризм, транспортну логістику, ІТ-технології та працюватимуть над інвестиційною привабливістю.
Як передає кореспондент, 15 квітня на хмарній платформі Zoom Славутицька міська рада презентувала Стратегію розвитку міста Славутич до 2025 року, результати реалізації Грантового проєкту Європейського Союзу "План місцевого економічного розвитку: Славутич – драйвер росту відкритої та вільної економіки регіону" та перший в Україні муніципальний інноваційний індустріальний бізнес-парк "Славутич".Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
Презентація відбулася під час Першого інвестиційного форуму "Славутич: тут є життя" у рамках конференції "Досвід міст в економічному розвитку" з метою висвітлення здобутків Славутича в сфері економічного розвитку та формування інвестиційної привабливості.
Стратегія розвитку
Як розповів голова Славутицької міськради Юрій Фомічев, Славутич був побудований у результаті катастрофи на Чорнобильській АЕС і поштовхом для пошуку подальшого економічного розвитку стало дострокове закриття у 2000 році Чорнобильської АЕС, коли місто втратило 8,5 тис. робочих місць. І лише завдяки створенню преференцій та спеціальної економічної зони місту вдалося уникнути соціальних потрясінь. Сьогодні головне завдання Славутича – створення нової моделі економіки, робочих місць, якісних та комфортних умов життя для містян.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
І розробці Стратегічного плану розвитку міста передувало проведення безлічі фокус-груп з експертами з різних напрямків. Документ вже готова розглянути і міська рада.
Основна стратегічна ціль – підвищити конкурентоспроможність міста. Для цього громада визначила три ключових напрямки – ІТ-сфера, культура та туризм і створення умов для ведення бізнесу.
"Нестача фінансових ресурсів сьогодні є в усіх громадах. Після об’єднання всі зрозуміли, що грошей немає, грошей не вистачає, повноважень наділили дуже багато, а ресурсу дали обмаль. Сьогодні ми боремося за кожний відсоток і копійку, із державою ведемо перемовини для того, щоб громади були спроможними [...] Ми ставимо для себе мету за 5 років збільшити кількість діючих малих підприємств на 20% і збільшити на 30% обсяг реалізованої продукції. Сьогодні 1130 осіб, які працюють на малих підприємствах і хочемо збільшити цю частку на 30%. Для цього створюємо відповідні умови для розвитку бізнесу. Це і систематичне проведення шкіл підприємництва, комунікаційні кампанії тощо. Зрозуміло, що пандемія вносить суттєві корективи в наші плани", – розповів мер Славутича.
За його словами, місто потребує змін і в впровадженні електронних сервісів, в планах розширення промислової зони під можливості бізнес-парку, надання фінансової підтримки бізнесу. Готовий працювати Славутич і над розвитком логістичної інфраструктури.
"Ми маємо не погану дорогу. У нас сьогодні ремонтується потужними темпами дорога у напрямках Київ, Чернігів. Ми маємо залізничне сполучення із Черніговом, Києвом. Ми маємо чудову можливість на майбутнє – це річковий транспорт. Це наша ключева водна артерія України річка Дніпро, яка знаходиться на відстані 10 км від Славутича. Маємо порт. Зрозуміло, що він сьогодні не працює. Але сьогодні потужної вантажної і пасажирської навігації вище Києва по Дніпру практично не має, а яка б мала і залізне сполучення на цій дистанції – взагалі. І в цьому наша перевага", – додав Фомічев.
Крім того, місто має вісім незадіяних об’єктів під оренду, які місцева влада хоче використати для залучення інвестицій. Із їхньою допомогою громада хоче збільшити на 20% кількість активно діючих юридичних осіб та ФОП.
"Креативні індустрії у світі, на мою думку, сьогодні створюють найбільшу кількість робочих місць [...] Мету, яку сьогодні ставимо для себе – це на 100% збільшити доходи від сфери гостинності. Сьогодні ми маємо лише 75 осіб, які задіяні у цій сфері. І маємо потенціал, і переконані, що це можливо зробити, до 300 робочих місць. Ми маємо лише 2 тис. туристів на рік – прагнемо до 10 тис і, думаю, що цей показник ми перевершимо. Звичайно, що ми повинні збільшити кількість туристичних продуктів, стати складовою туризму в Чорнобильську зону. І сам Славутич повинен стати цікавим для відвідування, турів вихідного дня. Місто ж дуже компактне і цікаве своєю архітектурою", – зауважив він.
Фомічев також розповів, що сьогодні місто є конкурентним на ІТ-ринку і їхні компанії є затребуваними, але вони мають великий кадровий дефіцит. Так, не вистачає
близько 35% персоналу. Тож, в першу чергу, влада міста планує працювати над освітньою підготовкою фахових спеціалістів. Сьогодні у напрямку ІТ працює 30 ФОПів і цю цифру місто планує збільшити втричі, як і кількість підприємств та кількість учасників ІТ-заходів.
Також місто бачить для себе перспективу в створенні інноваційної освіти за вузькими напрямками. Сьогодні у місті вже розпочалися перші курси по підвищенню кваліфікації із зняття з атомної електростанції ядерних енергоустановок.
"Ми прагнемо до фінансового ресурсу. Тож ставимо для себе план за п’ять років збільшити надходження до міського бюджету саме власних коштів. [...] І головним є те, що ми хочемо змінити структуру наповнення нашого бюджету в частині надходжень від різних організацій. Ключовою залишається ДПС "ЧАЕС". Але, якщо в 2000 році вона давала 98% надходжень, то зараз – 37%. А до 2025-го ми хочемо скоротити цю частку до 28% і це означає, що інші галузі надаватимуть набагато більше надходжень. У першу чергу – це розвиток бізнесу. Щонайменше на 5% хочемо збільшити цю частку. Чому це важливо, тому що ризики втрати робочих місць, і відповідно, сплати податків, набагато нижчі, коли мова йде про малі підприємства. Так, сьогодні ми маємо суттєве зниження надходжень від бізнесу, але разом з тим бюджет виконуються. І прагнемо цьогоріч виконати його на 100%. 2020 рік був провальним для багатьох громад", – додав він.
Економічна складова
Перший заступник міського голови Віктор Шевченко доповів про результати реалізації Грантового проекту ЄС "План місцевого економічного розвитку: Славутич – драйвер росту відкритої та вільної економіки регіону".
За словами Віктора Шевченка, був розроблений План дій для забезпечення диверсифікації економіки міста та подолання його монопрофільності. Так, у 2017 році Славутицька міська рада одна із перших долучилася та перемогла у конкурсі на грантове фінансування в межах Ініціативи ЄС "Мери за економічне зростання". Загальний бюджет грантового проєкту становив понад 850 тис. євро, з яких 650 тис. – грантові кошти та понад 200 тис. євро – кошти міського бюджету.
У його рамках в 2017-2021 роках у Славутичі був впроваджений План місцевого економічного розвитку, який одержав від Світового банку оцінку "відмінно". План передбачав створення інфраструктурних об’єктів.
У його рамках було укладено Меморандум про співпрацю між двома суміжними громадами, Любецькою та Михайло-Коцюбинською Чернігівської області. Разом вони розробили сім проєктів і два з них перемогли на конкурсах і одержали фінансування на 14 млн гривень. Також було створено службу з правового захисту підприємницької діяльності "Бізнес-омбудсмен" та розроблені електронні послуги для бізнесу, створено раду підприємців. Здійснюються і бізнес-навчання. Створено фонд підтримки інноваційного та початкового бізнесу і виділено з місцевого бюджету 300 тис. гривень на безвідсоткову допомогу підприємцям.
У місті діє Інвестиційний портал "Славутич – Чернігівський регіон" на веб-платформі КП "Агентство регіонального розвитку, який складається із 20 інформаційних розділів, які демонструють ресурсні та інвестиційні можливості партнерських громад.
І найголовніший інфраструктурний об’єкт – був побудований і введений в експлуатацію інноваційний індустріальний бізнес-парк "Славутич".
Підприємцям надається вся необхідна інфраструктура, виробничі площі, забезпечені усіма комунікаціями, як комунальні послуги, зв’язок, інтернет і все це на максимально простих і швидких умовах. Передача в оренду приміщень здійснюється через аукціон.
"Умови досить прості і доступні – це 3,77 гривень за квадратний метр оренди і відшкодування експлуатаціних послуг. Ми маємо комунальний об'єкт площею 1577 кв.м придатних для реалізації проєктів у сфері виробництва для малого і середнього бізнесу. Це 10 виробничих та 10 офісних приміщень, під'їзні шляхи, інфраструктура та Центр менеджменту, який надає консультаційні та інформаційні послуги", – розповів Віктор Шевченко.
І додав, що завдяки реалізації плану економічного розвитку, зросла частка і надходжень до бюджету від бізнесу. За цей час було відкрито більше 30 бізнесів, найбільші з них – ТОВ "Індустріальне миюче обладнання", ПП "Аврора-сервіс", ТОВ "Українські базальтові технології", супермаркет "Форма". Новий бізнес в Славутичі забезпечив 100 млн гривень інвестицій та створення 124 робочих місць. Так, у місті створено понад 2 тис суб’єктів підприємницької діяльності.
Крім того, Славутич став пілотним містом-лабораторією в частині безбар'єрних рішень у рамках проєкту першої леді країни Олени Зеленської "Громади без бар'єрів" щодо створення рівних можливостей для маломобільних груп населення. І сьогодні це один із ТОПових проєктів міста. Місто сьогодні також має статус малої культурної столиці України і входить в 10-ку кращих громад країни.
Точка зору
У ході конференції виступили також керівниця відділу "Економічна співпраця, енергетика, інфраструктура та навколишнє середовище", представництва ЄС в Україні Клое Алліо, депутат обласної ради та президент Всеукраїнської ГО "Клуб мерів" Володимир Удовиченко, заступник директора департаменту економіки та цифровізації Київської ОДА Владислав Литвин, голова Вишгородської райради Андрій Анісімов тощо.
Керівник Офісу реформ в Київській області Володимир Удовиченко:
"Я мріяв, щоб візитівкою Славутича стала не Чорнобильська АЕС, а школа мистецтв. Але в Стратегії розвитку Чорнобильська станція має бути на першому місці. Ми з вами виконуємо державницьку функцію – зняття з експлуатації блоків ЧАЕС та приведення об'єкта укриття до екологічно безпечного стану. А зараз додається ще централізоване сховище відпрацьованого ядерного палива. По-друге, атомна енергетика. Затверджена концепція КМУ про будівництво науково-дослідницького реактору, і його місце в Славутичі. Це – будівництво, робочі місця. По-третє, податки та надходження до бюджетів. Для того, щоб отримувати сталі податки, ставки по бізнесу мають бути на оптимальному рівні. Тут має працювати формула: бізнес плюс влада та громадськість, яка дорівнюватиме доброту кожного. Славутич сьогодні переконує, що надходження до бюджетів усіх рівнів від суб'єктів спеціальної економічної зони міста в 4,5 рази перевищують надані колись преференції. Залишається ще актуальною проблема створення компенсуючих робочих місць. Але це актуально сьогодні для всіх громад. Також, з урахуванням досвіду, першою має з’явитися певна інфраструктура для підтримки підприємництва.
Заступник директора департаменту економіки та цифровізації Київської ОДА Владислав Литвин:
Тема інноваційного розвитку є дуже актуальною не тільки для Славутича, а й для всієї Київщини. Впровадження ефективних інструментів залучення інвестицій сприяє успішному економічному зростанню міст і що, в свою чергу, впливає на підвищення конкурентоспроможності всієї області. І пошук нових підходів для залучення інвестицій є пріоритетним напрямком роботи області. І Славутич є саме тією точкою економічного зростання, який для цього має всі необхідні умови. Місто намагається бути лідером у впровадженні інновацій в усіх сферах життя, цей підхід закріплено в Стратегії розвитку до 2025 року. Розроблений разом з ЄС план економічного розвитку є найуспішнішим прикладом для територіальних громад щодо створення сервісів для бізнесу, страхового захисту та електронних адмінпослуг, створення інноваційного підходу до формування інфраструктури, системи моніторингу громадської думки. Сподіваюся, що впровадження бізнес-парку стане для багатьох прикладом активної взаємодії влади та бізнесу.
Голова Вишгородської райради Андрій Анісімов:
Із переваг Славутича - наявність міжнародних європейських транспортних коридорів. Це і відновлення судноплавства річки Дніпро, це територіальна наближеність до столиці, а також ринків східної та центральної Європи. Славутич має значну кількість глобальних інструментів для свого розвитку. Хочу порадити звернути увагу Агентства регіонального розвитку міста Славутич ще і на інструменти територіального маркетингу – це сучасний підхід в розвитку та просуванні конкурентних переваг. Можливо, варто розглянути Славутичу і входження до міжнародного кредитного рейтингу, для того, щоб про конкурентні переваги Славутича дізнався увесь світ. Входження до цього рейтингу говорить про певні переваги та перспективи розміщення інвестиційних проєктів для громади. Славутич Вишгородського району має перспективу стати європейським містом не лише в контексті комфортних умов для проживання, а й для інвестиційно-промислового майданчика.
Дорожня карта ОТГ
Славутич – наймолодше місто країни, місто-супутник Чорнобильської АЕС. І в рамках реформи децентралізації Славутич, через територіальну віддаленість, був визнаний спроможною громадою в складі лише одного міста.
Громада охоплює площу в 2082 га з населенням в понад 24,6 тис. осіб. Бюджет міста – 310,4 млн гривень. Відстань до Києва складає 200 км, до ЧАЕС – 60 км.
На нещодавніх виборах до ради громади пройшло 26 депутатів. Серед політичних сил представлені партії ВО "Батьківщина", "Слуга народу", "ЗА Майбутнє", “Європейська Солідарність”, ОПЗЖ, "Голос" та "Рідний дім", партія ветеранів Афганістану.
Читайте:
Проект Децентрализация: Софиевская и Петропавловская Борщаговки не спешат объединяться
Проект “Децентрализация”: Войти в Озернянскую ОТО готовы лишь два сельсовета из шести
Проект “Децентрализация”: Великодымерская теробщина этой осенью идет на выборы
Проект “Децентрализация”: Медвинская теробщина идет на выборы в неполном составе
Проект “Децентрализация”: Фурсовская теробщина может лишиться части бюджета
Проект “Децентрализация”: Села Переяслав-Хмельницкого района отказались примкнуть к городу
Проект “Децентрализация”: Кагарлыкская теробщина объединит город и 26 сельсоветов
Проект “Децентрализация”. Политические амбиции мешают состояться большой Боярской теробщине
Проект “Децентрализация”: Тетиевская терробщина готовится к выборам в декабре
Проект "Децентрализация". Узинской терробщине придется поработать над развитием
Проект “Децентрализация”: КОГА тормозит назначение выборов в Циблевской терробщине
Проект “Децентрализация”: Гостомельская ОТО пойдет на выборы только в составе Киево-Святошинского района
Проект “Децентрализация”: Студениковская терробщина готовится к выборам в декабре
Проект “Децентрализация”: Предусмотренная Кабмином Дымерская ОТО может не состояться
Проект “Децентрализация”: Мироновская терробщина ждет позитивного вывода от КОГА
Проект “Децентрализация”: Ржищевская терробщина может стать проблемой для Кагарлыкского района
Проект “Децентрализация”: Ходосовская терробщина может объединить села трех районов
Проект “Децентрализация”: села Ставищенского района готовы митинговать против объединения
Проект “Децентрализация”: Яготинская терробщина не спешит на выборы
“Проект Децентрализация”: Создание Боярской ОТО дошло до суда
Проект “Децентрализация”. Сельсоветы потенциальной Вороньковской ОТО не готовы объединяться
Проект “Децентрализация”: Власти Згуровщины не готовы терять полномочия
Проект “Децентрализация”: Потенциальная Дмитровская терробщина уже год дожидается выборов
Проект “Децентрализация”: Гребенковская терробщина не может быть создана без согласия двух сельсоветов
“Проект Децентрализация”: Создание потенциальной Бышевской ОТО остановилось в 2015 году
Проект “Децентрализация”: Козин поборется за право быть центром терробщины
Проект “Децентрализация”: Пирновская терробщина может быть создана только принудительно
Проект “Децентрализация”: Процесс объединения в Барышевке даже не начали
Проект “Децентрализация”: Терробщина с центром в Украинке может быть названа Трипольской
Проект “Децентрализация”: Рожновская терробщина не может определиться с центром
“Проект Децентрализация”: Обухов может присоединить окрестные села
Проект “Децентрализация”: Иванковская ОТО поборется за зону отчуждения
Проект “Децентрализация”: Ташанская терробщина год ждет позитивного вывода КОГА
Проект “Децентрализация”: Березанская терробщина будет проходить процедуру создания ОТО заново
Проект “Децентрализация”: Володарский район не планирует объединяться в ближайшее время
Проект “Децентрализация”: Полесский район этим летом планирует начать процесс объединения
Проект “Децентрализация”: Богуславская ОТО может объединить не все сельсоветы
Проект “Децентрализация”: Ракитнянский район может объединиться в две терробщины
Проект “Децентрализация”: Калиновская терробщина может быть создана с разрешения Кабмина
Проект “Децентрализация”: Белая Церковь может присоединить три сельсовета
Проект “Децентрализация”: В Броварском районе может появиться Придеснянская терробщина
Проект “Децентрализация”: Потенциальная Вишневская ОТО начала процесс объединения
Проект “Децентрализация”: Германовка и Григоровка Обуховского района хотят быть центрами одной ОТО
Проект “Децентрализация”: Сельсоветы Таращанского района не хотят объединяться в терробщину
Проект “Децентрализация”: Процесс создания Чабановской терробщины стоит на месте
Проект “Децентрализация”: Скандальная Бучанская ОТО первой на Киевщине воспользовалась законом о присоединении
Проект “Децентрализация”: Потенциальная Томашовская терробщина объединит два района Киевщины
Проект “Децентрализация”: Ржищев начал присоединять села двух районов
Проект “Децентрализация”: Потенциальная Бородянская терробщина готова идти на выборы
Проект “Децентрализация”: Фастов планирует присоединить окружающие села
Проект “Децентрализация”: потенциальная Киево-Святошинская терробщина разделилась на две ОТО
Проект “Децентрализация”: КОГА утвердила Мироновскую терробщину
Проект “Децентрализация”: Заборский сельсовет не отдадут Боярке
Проект “Децентрализация”: Барышевская ОТО готовится к выборам
Проект “Децентрализация”: вялое руководство, имитация объединения и недостаточный результат
Проект “Децентрализация”: Обухов планирует присоединить один сельсовет
Проект “Децентрализация”: Березань присоединила пять сельсоветов
Проект “Децентрализация”: Богуславская ОТО не пошла на зимние выборы из-за бездействия КОГА
Проект “Децентрализация”: Ковалевскую терробщину за один день утвердили в КОГА и отправили на выборы
Проект “Децентрализация”: жители Клавдиево-Тарасово просят президента ускорить их объединение
Проект “Децентрализация”: выборы в терробщинах Киевщины под угрозой срыва
Проект “Децентрализация”: 4 сельсовета Иванковского района тормозят создание терробщины
Проект “Децентрализация”: в Бузовском сельсовете скандал из-за присоединения к Ирпеню
Проект “Децентрализация”: потенциальная Вишневская терробщина готовится подавать документы в КОГА
Проект “Децентрализация”: в Ирпене со скандалом пытаются присоединить два сельсовета
Проект “Децентрализация”: Полесский район отложил объединение на следующий год
Проект “Децентрализация”: еще 6 сельсоветов могли бы присоединиться к Ржищеву
Проект “Децентрализация”: терробщины Киевщины просят парламент провести объединение по закону
Проект “Децентрализация”: Киевщина оказалась в числе аутсайдеров рейтинга формирования ОТО
Проект “Децентрализация”: терробщинам Киевщины урезали дотацию на содержание школ и больниц
Проект “Децентрализация”: сельсоветы Белоцерковщины просят Киевоблсовет ускорить их присоединение к городу
Проект “Децентрализация”: Гройсмана просят разобраться с объединением территориальных общин на Згуровщине
Проект “Децентрализация”: протестующий Ворзель войдет в состав Бучанской ОТО
Проект “Децентрализация”: Киевская ОГА одобрила создание Томашовской терробщины
Проект Децентрализация: в Васильковском районе может появиться Калиновская терробщина
Проект Децентрализация: КОГА утвердила создание Глевахской ОТО
Проект Децентрализация: Созданию Макаровской ОТО угрожает новоявленная Комаровская община
Проект Децентрализация: Ташанская терробщина готова идти на выборы
Проект Децентрализация: Гребенковская терробщина поборется за положительное заключение КОГА
Проект Децентрализация: Гатное и Вита-Почтовая хотят спастись от столицы совместным объединением
Проект Децентрализация: Гостомель борется с Ирпенем за создание отдельной общины
Проект “Децентрализация”: администрация Терещука выдала общинам Киевщины еще два позитивных вывода
Проект “Децентрализация”: Калиновская община Броварского района может объединить четыре сельсовета
Проект “Децентрализация”: Сельсоветы Фастовского района надеются успеть добровольно объединиться в Кожанскую ОТО
Проект “Децентрализация”: теробщины Киевщины жалуются на нехватку инфраструктурной субвенции
Проект “Децентрализация”: судебное дело о присоединении Заборья к Боярке рассмотрят заново
Проект “Децентрализация”: смена власти в Копылове заблокировала создание Березовской терробщины
Проект “Децентрализация”: села Бориспольщины хотят спастись от города созданием Золочевской общины
Проект “Децентрализация”: КОГА утвердила создание Обуховской терробщины
Проект “Децентрализация”: Гоголевская община продолжит объединение после утверждения перспективного плана
Проект “Децентрализация”: процесс утверждения Вишневской общины может затянуться до конца года
Проект “Децентрализация”: Козинскую общину Обуховского района могут исключить из перспективного плана
Проект “Децентрализация”: в Бородянском районе суды тормозят объединение общин
Проект “Децентрализация”: Островская община просит президента Зеленского разобраться с решениями КОГА
Проект “Децентрализация”: села потенциальной Боровской ОТО может переманить новоявленная Мотовиловская община
Проект “Децентрализация”: миллионные долги могут оставить жителей Калитянской ОТО без воды и света
Проект “Децентрализация”: Таращанский район может разделиться на две общины
Проект “Децентрализация”: теробщины Киевщины недополучают налоги за землю
Проект “Децентрализация”: бюджеты четырех теробщин Киевщины оказались под угрозой
Проект “Децентрализация”: Киевщину могут поделить на шесть районов
Проект “Децентрализация”: пять теробщин Киевщины хотят расшириться за счет окрестных сел
Проект “Децентрализация”: села на Васильковщине, рассорившиеся из-за реформы, могут объединить насильно
Проект “Децентрализация”: Киевская ОГА дала сельсоветам последний шанс добровольно присоединиться к ОТО
Проект “Децентрализация”: Бориспольщина и Белая Церковь не определились с центрами развития теробщин
Проект “Децентрализация”: общины Киево-Святошинского района требуют от КОГА пересмотреть состав и количество местных общин
Проект “Децентрализация”: Киевоблсовет просит ВРУ и Кабмин разобраться с проблемными селами Киевщины
Проект “Децентрализация”: вокруг потенциальной Боярской теробщины разгорелся новый скандал
Проект “Децентрализация”: КОГА может вынести негативный вердикт потенциальной Пристоличной ОТО
Проект “Децентрализация”: села Киево-Святошинского района спешно взялись за объединение
Проект “Децентрализация”: Бориспольщину разделят на шесть теробщин
Проект “Децентрализация”: потенциальная Березовская ОТО под угрозой срыва
Проект “Децентрализация”: судьбу потенциальной Феодосиевской общины решит Кабмин
Проект “Децентрализация”: Мироновская ОТО расширила границы за счет трех сельсоветов
Проект “Децентрализация”: Богуславская ОТО просит Кабмин откорректировать перспективный план
Проект “Децентрализация”: Обуховская ОТО поборется за окружающие села с потенциальной Козинской общиной
Проєкт “Децентралізація”: Петропавлівська і Софіївська Борщагівки проти об'єднання з Вишневим та столицею
Проєкт “Децентралізація”: села Переяслав-Хмельницького району відстоюють потенційну Гайшинську громаду
Проєкт “Децентралізація”: найгучніші провали й успіхи Київщини у 2019 році
Проєкт “Децентралізація”: Київщина увійшла в ТОП-5 областей-аутсайдерів за рейтингом формування спроможних громад
Проєкт “Децентралізація”: на Київщині стартувало примусове об’єднання громад
Проєкт “Децентралізація”: сільради Київщини знову відмовляються об’єднуватися із містянами в одну громаду
Проєкт “Децентралізація”: села Миронівського та Кагарлицького районів готові протестувати проти Ржищівської ОТГ
Проєкт “Децентралізація”: громади Київщини вимагають від уряду обіцяного ПДФО
Проєкт “Децентралізація”: зміни в Конституцію та права громад
Проєкт “Децентралізація”: десятки громад на Київщині запізнились втрапити в перспективний план
Проєкт “Децентралізація”: Київщина виступила за ліквідацію районних рад
Проєкт “Децентралізація”: села Києво-Святошинського району погрожують перекривати дороги у разі насильницького об'єднання
Проєкт “Децентралізація”: одиниці тергромад Київщини потрапили в рейтинг потужних ОТГ України
Проєкт “Децентралізація”: секвестр бюджету залишить ОТГ без засобів для існування та боротьби з епідемією
Проєкт “Децентралізація”: громади Київщини озброюються засобами захисту та ведуть профілактичну боротьбу з коронавірусом
Проєкт “Децентралізація”: Ірпінь та Бородянка поборються за звання райцентру субрегіонального рівня
Проєкт “Децентралізація”: громади Київщини нажахані перспективою укрупнення та централізації повноважень
Проєкт “Децентралізація”: громади Фастівського району виступили проти примусового об’єднання
Проєкт “Децентралізація”: Обухівська громада планує розширюватися за рахунок суміжних сіл
Проєкт “Децентралізація”: Кабмін схвалив ще 45 ОТГ Київщини
Проєкт “Децентралізація”: Вишгород зазіхнув на звання центру Приірпіння
Проєкт “Децентралізація”: Кабмін змінив конфігурації п’яти громад Києво-Святошинського району
Проєкт “Децентралізація”: Урядовий проєкт укрупнення районів обурив Київщину (опитування)
Проєкт “Децентралізація”: громади Київщини позбавлять фінансової залежності від районних рад
Проєкт “Децентралізація”: громадам Київщини дозволили змінювати цільове призначення землі та затверджувати містобудівну документацію
Проєкт “Децентралізація”: села Київщини боронитимуть право на добровільне об’єднання в суді
Проєкт “Децентралізація”: Мінгромад обіцяє ОТГ поповнення бюджетів за рахунок ПДФО
Проєкт “Децентралізація”: асоціаціям Київщини не вдалось відстояти “мажоритарку” для сіл
Проєкт “Децентралізація”: На Київщині через недобровільність об’єднання знову судяться Боярка і Забір’я
Проєкт “Децентралізація”: Миронівська ОТГ планує заробляти на природі та інвестиціях
Проєкт “Децентралізація”: Студениківська ОТГ збагатиться за рахунок банку землі та “Ниви Переяславщини”
Проєкт “Децентралізація”: Фурсівській ОТГ не вистачає коштів на розвиток громади
Проєкт “Децентралізація”: Бородянська ОТГ розвиватиметься за рахунок донорів
Проєкт “Децентралізація”: Ржищівська ОТГ для одержання прибутків задіє водний та освітньо-туристичний потенціал
Проєкт “Децентралізація”: Баришівка мітить у п'ятірку найбагатших громад Київщини
Проєкт “Децентралізація”: Пісківська ОТГ хоче стати популярним курортом Київщини
Проєкт “Децентралізація”: Обухівська ОТГ спрямує на свій розвиток понад півмільярда гривень до 2030 року
Проєкт “Децентралізація”: Бучанська ОТГ направить мільйони на розбудову комфортної інфраструктури
Проєкт “Децентралізація”: Великодимерська ОТГ проведе інвентаризацію землі
Проєкт “Децентралізація”: громади Київщини взялися ділити ОТГ на округи та обирати старост
Проєкт “Децентралізація”: Узинська ОТГ шукає 65 млн гривень на будівництво очисних споруд
Проєкт “Децентралізація”: держава переклала на старост владні компетенції сільських голів
Проєкт “Децентралізація”: обіцяні громадам землі за межами населених пунктів пустили з молотка
Проєкт “Децентралізація”: у тергромад Київщини бракує коштів на якісні адмінпослуги
Проєкт “Децентралізація”: на зміну дільничним у об'єднаних громадах прийдуть поліцейські офіцери
Проєкт “Децентралізація”: найгучніші провали й успіхи Київщини у 2020 році
Проєкт “Децентралізація”: громади Київщини не можуть отримати від районів комунальне майно
Проєкт “Децентралізація”: статус і повноваження старост у громаді залежатимуть від Верховної Ради
Проєкт “Децентралізація”: у 2021 році Тетіївська громада збагатиться за рахунок гранту в 26 млн гривень
Проєкт “Децентралізація”: на Київщині почали ліквідовувати райони, перший на черзі – Згурівський
Проєкт “Децентралізація”: ліквідована Іванківська райрада залишила громаді-спадкоємцю мільйонні борги
Проєкт “Децентралізація”: голови громад мають право накладати вето лише на прийняті рішення ради
Проєкт “Децентралізація”: ліквідації Баришівського району заважають комунальні борги
Проєкт “Децентралізація”: Миронівську райраду ліквідують із боргами по зарплаті
Проєкт “Децентралізація”: депутати ВРУ взялися за урбанізацію міст
Проєкт “Децентралізація”: Київщина втрачає першість у рейтингу заможності громад
Проєкт “Децентралізація”: майно та активи Бородянського району розділили між шістьма громадами
Проєкт “Децентралізація”: Обухівський район віддасть Букринський плацдарм на утримання області
Проєкт “Децентралізація”: пандемія та безгрошів’я блокують розвиток культпослуг на Київщині
Проєкт “Децентралізація”: Держгеокадастру дозволили і далі розпоряджатися землями Київщини
Фото: колаж KVКиевVласть
Вже у цьому році до 35-х роковин Чорнобильської катастрофи Укравтодор оновить 40 км між КПП “Дитятки” та “Прип‘ять”, а також під'їзд до ЧАЕС.
Як стало відомо KV, про це на своїй сторінці у Facebook повідомив голова Укравтодору Олександр Кубраков.Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
“Минулого року Укравтодор взяв на свій баланс майже 200 км доріг у Зоні відчуження. Наше завдання – за 3 роки привести до ладу популярні туристичні маршрути та забезпечити нормальний доступ до Зони природоохоронців, науковців, енергетиків та підприємців”, – зазначив він.
За інформацією Держагентства з управління зоною відчуження, з 2015 до 2019 року кількість туристів збільшилася з 8 до 124 тисяч, з них майже 80% - іноземці.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
З 2018 року на території Зони працює перша сонячна електростанція – Solar Chernobyl. Ряд інвесторів з України та світу розглядають можливість будівництва нових сонячних електростанцій, адже тут є і доступна земля, і необхідні потужності для транспортування електроенергії.
Як повідомлялось, заступник голови Офісу президента і координатор “Великого будівництва” Кирило Тимошенко заявив, що у планах “Великого будівництва” на 2021 рік – збудувати і оновити 6500 км доріг та 245 штучних споруд.
Читайте: За програмою президента “Велике будівництво” Укравтодор ремонтує дороги у Зоні відчуження
Фото: УкравтодорКиевVласть
Минулого року Укравтодор взяв на свій баланс майже 200 км доріг у Зоні відчуження, і вже цього року у рамках програми президента “Велике будівництво” він почав ремонт дороги від КПП “Дитятки” до “Прип’яті”, а також під’їзд до ЧАЕС.
Про це KV дізналася з повідомлення пресслужби Київської облдержадміністрації (КОДА).
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” “Наше завдання – за 3 роки привести до ладу популярні туристичні маршрути та забезпечити нормальний доступ до Зони природоохоронців, науковців, енергетиків та підприємців”, – повідомив голова Укравтодору Олександр Кубраков.
Він також навів дані Держагентства з управління зоною відчуження: з 2015 до 2019 року кількість туристів у Зоні збільшилася з 8 до 124 тисяч, з них майже 80% – іноземці.
Крім того, з 2018 року на території Зони працює перша сонячна електростанція – Solar Chernobyl. Ряд інвесторів з України та світу розглядають можливість будівництва нових сонячних електростанцій, адже тут є і доступна земля, і необхідні потужності для транспортування електроенергії.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
“Оновлення основного туристичного маршруту в Зоні відчуження – ще один символ відродження цих територій”, – сказав голова Укравтодору.
За його словами, вже у цьому році до 35-х роковин Чорнобильської катастрофи Укравтодор оновить 40 км між КПП “Дитятки” та “Прип‘ять”, а також під’їзд до ЧАЕС.
Раніше заступник керівника Офісу президента та координатор “Великого будівництва” Кирило Тимошенко заявив, что у рамках програми Президента до кінця 2023 року планується відбудувати всю мережу загальнодержавних доріг (трас між великими містами).
Читайте: Під Києвом почалося “Велике будівництво” транспортних розв’язок на головних трасах
Фото: dreamstime.comКиевVласть
На території Чорнобильської зони стартували ремонтні роботи на ділянці 40 км дороги між КПП Дитятки та Прип'ять та під'їздом до ЧАЕС.
Про це KV стало відомо з повідомлення на сторінці “Укравтодора” в соц мережі Фейсбук.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть”
Ремонт відбувається у рамках реалізації програми Президента “Велике будівництво”.
На початку квітня тут розпочались роботи з фрезерування та влаштування нового асфальтобетонного покриття.
Подписывайтесь на новости “КиевVласть” в Телеграм
Подписаться
З кінця 2020 року Служба автомобільних доріг у Київській області є балансоутримувачем майже 200 км в зоні відчуження. Після проведення комісійного обстеження було визначено першочергові ділянки ремонту.
За повідомленням Укравтодору, дороги на території Чорнобильської зони будуть підтримуватись в належному експлуатаційному стані та будуть створені умови для підвищення туристичного потенціалу регіону.
“Ремонтуємо ті шляхи, що забезпечують підтримку природоохоронної діяльності та сполучають популярні туристичні локації”, – зазначається у повідомленні.
За інформацією Держагентства з управління зоною відчуження, з 2015 до 2019 року кількість туристів у Чорнобильській зоні збільшилася з 8 до 124 тис., з них майже 80% є іноземцями.
Як повідомлялось, заступник голови Офісу Президента і координатор “Великого будівництва” Кирило Тимошенко заявив, що у планах “Великого будівництва” на цей рік – збудувати і оновити 6500 км доріг та 245 штучних споруд.
Читайте: В рамках “Большой стройки” во втором полугодии начнется реконструкция областных больниц – Кирилл Тимошенко
Фото: фейсбук "Укравтодору"
КиевVласть
SELECT `id`, `uri`, `meta_title`, `meta_description`, `meta_keywords`, `title`, `text`
FROM `pages`
WHERE `uri` = 'search'
LIMIT 1
0.0008
SELECT `articles`.`id`, `articles`.`title`, `articles`.`uri`, `articles`.`image`, `articles_categories`.`uri` AS `category`
FROM `articles`
LEFT JOIN `articles_categories` ON `articles`.`category_id` = `articles_categories`.`id`
WHERE `articles`.`status` = 'published'
AND `articles`.`is_deleted` =0
AND `articles`.`published` <= '2024-08-16 19:18:00'
AND `articles`.`slider_position` >0
ORDER BY `articles`.`slider_position`
0.0004
SELECT `id`
FROM `articles`
WHERE `articles`.`category_id` = 2
AND `articles`.`status` = 'published'
AND `articles`.`is_deleted` =0
AND `articles`.`published` <= '2024-08-16 19:18:00'
ORDER BY `published` DESC
LIMIT 3
0.0006
SELECT articles.id AS id, articles.title AS title, articles.uri AS uri, articles.published AS published, articles.published_date as date_only, articles.short_text AS short_text, articles.image AS image, articles_categories.uri as category, articles_categories.common_uri as common_uri
FROM `articles`
LEFT JOIN `articles_categories` ON `articles`.`category_id` = `articles_categories`.`id`
WHERE `articles`.`id` IN('145248', '145190', '145142')
ORDER BY `published` DESC
0.0004
SELECT `id`
FROM `articles`
WHERE `articles`.`category_id` = 1
AND `articles`.`status` = 'published'
AND `articles`.`is_deleted` =0
AND `articles`.`published` <= '2024-08-16 19:18:00'
ORDER BY `published` DESC
LIMIT 50
0.0527
SELECT articles.id AS id, articles.title AS title, articles.uri AS uri, articles.published AS published, articles.published_date as date_only, articles.is_bold AS is_bold, articles.is_red AS is_red, articles.is_important AS is_important, articles_categories.uri as category
FROM `articles`
LEFT JOIN `articles_categories` ON `articles`.`category_id` = `articles_categories`.`id`
WHERE `articles`.`id` IN('145275', '145273', '145272', '145270', '145265', '145269', '145268', '145271', '145267', '145266', '145264', '145261', '145263', '145262', '145260', '145256', '145257', '145259', '145258', '145254', '145255', '145253', '145252', '145251', '145249', '145250', '145247', '145246', '145245', '145244', '145238', '145241', '145236', '145243', '145240', '145242', '145239', '145237', '145234', '145235', '145233', '145224', '145232', '145231', '145230', '145229', '145228', '145227', '145226', '145220')
0.6954
SELECT `articles`.`id` AS `id`, MATCH(articles.title, articles.text) AGAINST('+"ЧАЕС"' IN BOOLEAN MODE)AS rel
FROM `articles`
LEFT JOIN `articles_categories` ON `articles`.`category_id` = `articles_categories`.`id`
WHERE `articles`.`status` = 'published'
AND `articles`.`is_deleted` =0
AND `articles`.`published` <= '2024-08-16 19:18:00'
AND `articles`.`category_id` != 9
AND MATCH(articles.title, articles.text) AGAINST('+"ЧАЕС"' IN BOOLEAN MODE)
ORDER BY `articles`.`published` DESC, `rel` DESC
LIMIT 160, 10
0.0478
SELECT `articles`.`id` AS `id`, `articles`.`title` AS `title`, `articles`.`uri` AS `uri`, `articles`.`published` AS `published`, `articles`.`text` AS `text`, `articles_categories`.`uri` AS `category`, `articles_categories`.`name` AS `category_name`, `articles_categories`.`common_uri` AS `common_uri`
FROM `articles`
LEFT JOIN `articles_categories` ON `articles`.`category_id` = `articles_categories`.`id`
WHERE `articles`.`id` IN('106671', '105764', '105486', '105485', '105447', '105352', '105237', '105232', '105202', '104859')
0.6316
SELECTCOUNT(*)AS `numrows`
FROM `articles`
WHERE `articles`.`status` = 'published'
AND `articles`.`is_deleted` =0
AND `articles`.`published` <= '2024-08-16 19:18:00'
AND MATCH(articles.title, articles.text) AGAINST('+"ЧАЕС"' IN BOOLEAN MODE)
Array
(
[meta_title] => КиївВлада
[meta_description] => КиївВлада - інформаційно-аналітичний портал, присвячений проблемам влади у Києві та столичному регіоні.
)